Translation ZALMEN BEHAR
Часът е 6 сутринта, температурата 19 градуса...
и получаваме серия тревожни информации...
от Югоизточна Азия...
където ни се потвърждава, че голяма източна банка
трябваше да затвори вратите си днес.
След един катастрофален фалит,
които остави голям брой жертви,
сред спестителите, които се довериха на тази банка.
Доста силно от международна гледна точка
В ОЧАКВАНЕ НА МЕСИЯТА
пари спестявани цял живот.
Според информацията също се говори за инвеститори от нашата страна, Аржентина
които както изглежда са замесени в това драматично положение,
което вкара пазарите на Югоизточна Азия
в състояние на голяма бъркотия.
Те ще работят няколко дни, и ще бъдат освободени.
Колко хора остават безработни? - В този случай...
имам предвид... не можем да предскажем точна цифра.
Борсата в Токио... ефектът на доминото,
еврото, йените, всичко това ни съсипа.
Ентусиазиран... Честен...
Каква критика може да кажете за вашите близки?
Никаква.
Ваши близки, имам предвид цялото семейство. - Да
Майка, баща, приятели, приятелка...
Какви умения развихте в предишната работа?
Умения... желание за работа...
Основни недостатъци?
Не съм добър в спортовете...
Понякога съм малко арогантен...
и имам малка трудност за да изразя своите мисли.
Това е все едно... едно фалшиво стартиране.
Важни събития във вашият живот. Вашите безпокойства...
Цвят, любимият ви годишен сезон
и очакванията от тази работа.
Може ли да повторите последователността?
Кажи ми само за цвета.
Син цвят.
Син...
Аз също харесвам синия цвят. Не дава много точки,
червеният цвят дава най-много.
И останалата част от резултата? Как беше?
Това се случи в Китай, ефектът на доминото. Дадоха ми тези облигации.
Сега не струват нищо, но са гарантирани от държавата...
Китайската държава.
Всичко свърши.
Уволниха ме.
Бизнесът не върви. Татко изгуби всичко със затварянето на банката,
но ние се преструваме, че нищо не се е променило.
Симон продължава да готви, Рамон мие чиниите...
и аз чакам.
Татко... татко.
Да?
Спестяванията... много ли бяха?
Не... не много.
Но беше всичко...
Всичко, което имахме.
Какво ще правим?
Не казвай нищо на мама.
Това е всичко, което можем да направим.
Когато бъбрекът не работи,
се заменя с една машинка като филтър.
Това е ръката, тук се прави мъничка дупка
и по една тръбичка излиза мръсната кръв.
Това е машинката... тук се задържа мръсотията
и след това по друга тръбичка се връща нашата изчистена кръв.
Просто две мънички дупки в ръката.
Както се прави кафе.
Точно така, само че обратното.
Мамо... това временно ли е или завинаги?
Сара, заповядай.
Лекарите смятат, че майка ми ще умре. Нищо не разбират.
Очевидно никога не са имали Еврейска майка.
Не може да си замине просто така, с всички неща, които трябва да свърши.
Да ми купува дрехи... срещите в "Tupperware"...
Да говори по телефона с нейните родители...
Да мисли за всичко... както и да е... за много неща.
Майка не може да си отиде.
Какво стана, мамо? - Нищо няма, Ариел.
Твоята чанта! - Слушай Ариел...
Слушай ме, беше ли татко вътре в тази чанта?
Естела беше ли вътре в тази чанта? - Не. Горката Естела.
Тогава не е имало нищо важно в тази чанта.
Освен това, парите са добре прибрани. Ела, отиваме да пазаруваме.
Мамо...
Това е моят квартал. Казва се "Ел Онсе".
Това е много активно място, много шумно, където живеем много евреи.
Изпълнено с много платове и обезопасителни прегради.
Бар Мицвата е преломен момент в живота на еврейското момче.
Случва се само веднъж, в живота
и означава влизането в света на възрастните.
В света на отговорностите.
Да се почувстваш част от тази верига.
Да приемеш своята нова роля в историята на нашия народ
Това е момент на честване, веселие, но когато партито свърши
там остават само мръсни чинии и остатъци от храна...
Това е момента за размишление и да се разбере в целия си размер,
приетата отдаденост.
Затова записът, който пазим от онзи момент
ще ни позволи в бъдеще да си спомняме този пакт.
Изображения на хора, които обичаме, други не толкова,
които ще останат тук вътре... завинаги.
Това не е за Бар Мицва. Това е за сватба.
Не се безпокой, Моше. В основата си системата е същата.
Тук имам още мостри. Това е Фелдман-Добуковски
в салона Бен Гурион. Беше голямо парти.
Добре...
Памук, нали? - Не, това е "Шмате".
Шмате: с произход от идиш
Типично прилагателно, показващо лошо качество за облекло или предмет.
Поздравления.
Моля, пази я в вечността под крилата на Твоята Божественост,
Нека душата й бъде неотделима част на веригата на живота...
Нека Бог й позволи да почива в мир.
Нека Бог ги утеши до всички роднини от Израелската общност.
Ало?
Не, госпожата я няма.
Не, не знам кога ще се върне.
Да, обадете се по-късно, да...
Започваш утре, нали? - Да.
Страхуваш ли се?
От какво?
Да започнеш нещо ново.
Не.
А пък аз да.
И от това да остана сам, също.
Ало?
Не, госпожата я няма.
Добре ще ви кажа, при мен са документите на госпожата, които ги намерих.
Къде ги намерихте?
Там пред Израелската Болница.
Мога да ви ги донеса, или да се срещнем...
Вие къде сте?
В центъра.
Да но, как... - Бъдете спокоен, аз не съм крадеца?
Иначе нямаше да ви се обаждам.
Вижте... това е моята работа.
Ако искате ще ви пазя нещата за няколко дни и ще ви се обадя отново.
Добре? Довиждане.
Изостави ме...
Използва повода за затварянето на банката и ме изхвърли навън.
Опитах се да обясня за Китай, разликата в часовите пояси,
глобализацията на икономиката, но тя не разбира нищо от цифри.
Във вас ли са моите документи?
Искате ли вода? - Не, благодаря.
Колко ви дължа? - Колкото прецените, госпожо.
За какво?
За какво са ми документите на майка ми, щом вече я няма?
Тя е мъртва, отиде си, тя не диша...
Не говори, не гласува.
И не трябва да се отчайваме затова Естела.
Това е част от пакетът.
Какъв пакет?
Пакетът, планът.
Имам предвид:
Доставят ти го, майка си е отишла, Симон е останал сам, но Естела е тук,
значи се грижи за бизнеса...
Да чистим тротоара, да плащаме данъците...
Ще посадим едно дърво в пустинята Синай...
И ще имаме деца... Три, по-добре четири,
в случай, че някое излезе дебилче...
Планът е съвършен, чудесен е.
Вечерите петък, синагогата, клубът...
Богатите роднини, Симон, ресторантът, Бог,
това са много неща, Естела. Не е като да украсяваш коледна елха.
Това също. Защо не е нормално да украсяваш коледна елха?
Да живееш в този мехур, завинаги. Не се ли чувстваш мехур?
Не знам... аз искам да видя, какво се случва.
Къде?
Там навън.
Какво става?
Никога ли не си виждал Естела гола?
Тръгваш ли, вече? - Да.
Пийни.
Днес започвам по договор с шест месечен пробен период.
Пробен за какво?
Пробен период, Симон. Ако те харесат, или не.
Естела предложи да помогне на бизнеса.
Казах й да не го прави...
Ти познаваш по-добре Естела, нали.
Тя е като майка ти.
Чао, Симон.
"Приватизация"
Вече сложиха плаката, видя ли го?
Държавата разпродава... влаковете...
тоалетните... тоалетната хартия...
Продават всичко.
Какво ще правиш сега?
Нищо, хора ще продължават да пикаят.
Изисканите жени като вас, ще идват да ме посещават.
Какво става? Никога ли не изневери на съпруга ти?
Не, чакам да го освободят.
Елза, искам да ти помогна.
Имам приятелки, които имат нужда от почасови прислужнички.
Освен това не знаеш, кога ще се затворят тази гара.
Аз оставам. Ще чакам.
Не могат да затворят гарата завинаги. Това трябва да се оправи.
Иначе как ще ходят хората на работа? С велосипеди, като китайците?
Чао, Елза...
И помни това, което ти казах.
Нощната смяна има своите преимущества. Кара те да размишляваш.
Нямаш партньор, да ти говори за вулгаризми и невъзможни полови битки.
Работиш си спокойно.
Тук най-важното е да не заспиш. Ясно ли е?
Сутринта, когато дойдат чистачите...
и намокрят пода, взимаш си нещата и си тръгваш.
Тук използваме много инициалите, краткост, бързина и икономия на ресурси.
Например, кажи ми името си.
Ариел Голдстейн
Не, не Голдстейн! Инициалите!
A. Г.
Какво ти е?
Изглеждаш разтревожен.
Не, просто... никога не съм работил с такава техника.
Слушай ме!
A. Г. Ти премина сериозна селекция, за една добра работа
добра заплата, добър график, купони за храна, какво още?
Тогава за какво се безпокоиш.
Единственото сериозно нещо е смъртта. Останалото са глупости.
Не се плашете, госпожо. Само се мия малко.
Сега ще изсуша всичко. - Кой сте вие?
Сантамария. Банков служител.
Моля, облечете се. Това е женска тоалетна.
Намокрил сте навсякъде!
Сантамария.
Рамон, не използвай топлата вода, че Симон ще се къпе.
Добре, Симон.
Типична фраза, която казваше майка ми: "Каква е нуждата?"
"Един непознат, колкото и надежден да изглежда, винаги ще е непознат"
Всичко ли е там.
Почти всичко. Липсват малко пари...
Разбира се, не сме в "Дисниленд",
но останалото, важното... - Всичко е тук.
Тръгваш ли? - Да, чакат ме.
Надявам се, да ви свърши работа.
Чао...
Перичон!
"Коледа"
Да? - Странна работа.
По дяволите! Такава болка! - Болка? Нищо такова.
Казват, че е много добро за хигиената.
Предполагам, че е така...
Сигурно знаеш, че в някой щати на САЩ е задължително.
Веднага, след като се родиш, те обрязват без да те питат.
Има една страхотна уеб-страница в Интернет.
Интересно... Ще опитам да намеря сайта.
Да, страницата е WWW. WORLD-CIRCUMSIZED. COM
Има също страница на испански език.
И жените какво казват за това? Усещат ли разликата.
Жените... от известно време не казват нищо. Чакам.
Изчакването не е добра идея.
С жените е въпрос на техника, разбираш ли?
Някоя друга нощ ще ти го обясня.
Здрасти. - Здрасти.
Добър вечер.
Вие, ти... - Да?
Имаш ли записан час? - Да, имам час.
В този час?
Да, имам час за този час.
Ти си... Л. Б.
Аз съм А. Г.
Новият. - Току-що пристигнал.
Да започваме. - Да.
Познаваш ли това? - Да.
Рафаел Торес. Изправителен дом №4 Сиера Чика, Кордоба
Аз не харесвам пица.
Подува ти стомаха и ти омазнява виното.
Харесва ли ти пицата?
Да, Сантамария, много вкусна, благодаря.
Благодаря на теб.
Не можеш да си представиш как цял ден очаквам свежата вода.
Не ти хареса пицата.
Сега, когато съм чистичък... какво мислиш?
Добра реколта днес, нали?
Елза, говоря за нещо друго.
Защо не ме слушаш?
Какво виждаш, Сантамария?
Мъж и жена.
Самотен мъж и самотна жена.
Не разбирам добре работата на Лаура.
Тя преследва хора с проблеми...
...задава им въпроси и после ги показва по телевизията.
Лаура, това не е много хубаво... или да обратното...
На нула шест...
Нула шест... нула шест... тук, нула шест дванадесет.
Ще се обадиш ли?
Монтажен отдел, добър вечер. - Ариел? Аз съм, татко.
Къде си, Симон? - В ресторанта.
Какъв е този шум? - Купихме "Караоке".
Пробваме го. - Какво е това?
На Естела и хрумна.
Едно "Караоке", да пеят младежите.
Днес всички искат да бъдат хора на изкуството, като теб.
Слушай, слушай Естела.
Татко, татко...!
Какво мислиш?
Да татко, много хубаво, но аз работя.
Ще затварям. Утре ще ми разкажеш.
Да... "Мет цейн данох"
"Мет" какво? - "Мет цейн данох".
Това е "ще се видим по-късно" или "до скоро".
Това е единственият начин да приключа телефонен разговор с баща ми.
И какво е това? - Идиш.
Език, които говорят евреите по света.
Ax, Идиш.
Ти също ли си еврейка? - Не...
...но аз съм гей.
Имаме много общо.
Тя какво каза, "гей" или "гой"(неевреин)?
Както и да е, не знам какво общо имаме.
Това е мит.
Хората мислят, че ти режат едно парче.
Но не е нищо, просто малко парче кожа, което не служи за нищо, като апандисита.
И на жените какво им правят? - Нищо.
Какво да им правят. Те нямат нищо излишно.
Темата за препуциумът е много добра. Без съмнение действа.
Благодаря. До утре.
Сега си отива, ходи, отдалечава се,
маха си шалчето, нейните дрехи и си ляга да спи.
Включи го!
Харесва ли ти? - Да, много е ярко.
По-високо, Рамон, по-високо.
Едно, две, три, проба. Чуваш ли ме, Рамон?
Рамон, чува ли се добре?
Като "Стената на плача" е. Но тук, близко.
Когато отворим отново, всеки ще може да постави своето желание.
Аз вече си написах едно.
Ако желаеш, ще ти запазя едно място.
Виждал съм голи жени.
Имам предвид Естела, моята братовчедка.
Но, заедно... имам предвид, не могат да стигнат много надалеч?
Опитвал съм да си го представя, как може да стане.
Технически е невъзможно. Абсурдно... Как?
С един пенис щеше да бъде по-лесно.
Сигурна ли си?
Практично, елементарно,
всичко е готово.
Спомням си, когато си легнах за първи път с едно момче
го видях гол с онова глупаво нещо му виси и си помислих:
"Няма да се получи".
Въпреки това, стана.
И?
И какво?
Хареса ли ти? Никога не си ми разказвала.
Да... беше чудесно.
Бях притеснена да не забременея...
Да не вдигам шум, защото майка ми спеше през една врата...
Да не се заразя с нещо...
Мислих през цялото време, къде съм си захвърлила бельото.
Беше като някакво упражнение по гимнастика.
Не се безпокой.
Баща ти.
Какво става сега?
Той идва за Коледа.
От 10 години не е бил с теб на Коледа, защо точно сега?
Защото ми липсва.
Тогава нека да дойде.
Не се безпокой, няма да се уплаши от дъщеря гей.
Да, но аз не съм гей.
Аз съм с човека, който обичам,
който е жена като мен и само толкова.
И всичко ти е едно и също?
Днес може да си с мен...
Утре с миксер, или с пекинез, или...
Или, с мъж...
...с ето такъв размер.
Какво по дяволите искаш, Ани?
Аз не съм от тези дето си лягат само с човекът, когото обичат...
да се занимавам с вагината си...
Няма де се превръщам в подвластна на моя клитор.
Не знам какво търсиш.
Изглежда, че моята любов не ти е достатъчна.
Не е лесно да спиш през деня.
Ще ми помогнеш ли?
Ще взема кафе.
Не, кафето те прави импотентен.
Да импотентен, киселини в стомаха, много проблеми.
Да отидем да ядем? - Да ядем?
Не, не е петно.
Това е сълза, която никога не успя да излезе.
И ти? - Аз нямам никакви възпрени сълзи.
Не, това... - Това е третото ми око.
Не вижда много добре. Малко е кривогледо.
И баща ти? - Умря, когато бях на пет години.
Това не е истина, той е много жизнен
и ще дойде да ме види за Коледа, както всяка година.
Приличате си. - Приличаме си.
Майка ми умря, но наистина.
След погребението бяхме се събрали в ресторанта...
Ядяхме яйца, и плачехме малко...
Телефонът звъни, и се обажда този Сантамария,
пита за Сара, моята майка... И аз казах: "Госпожата я няма".
За щастие се обади отново и така се срещнахме.
Сантамария... колко интересно да го познаваш.
Бих искала да разкажа неговата история.
Човек с толкова специална работа... Да връща документи за самоличност.
Не мисля, че за него е толкова поетично,
да си завира ръцете в кофите за боклук...
...не е твърде приятно.
Не би ли искал да работиш с мен?
Очевидно е влюбена. Иначе защо ще избере мен?
Какво общо имам със света, който на нея толкова й харесва?
Телевизионна звезда... "Улиците на Сантамария".
Аз предпочитам "Документите на Сантамария"
Мен ми харесва повече другото. - Улиците?
Да... по градско е.
Как се казва? - Лаура.
Не се срамувай.
Как върви?
Понякога мисля, че е само в моето въображение.
Понякога мисля, че тя ме чака.
Имам предвид, жестове, провокация. Момента на завръзката.
Но мисля, че няма да се осмеля.
Трябва да я накараш да се смее. Това е всичко.
Аз ухажвам сега една красавица. Жена на моята възраст.
На улицата ли се запознахте? - Не, това е порядъчна жена.
Тя има дом, работа. Порядъчна жена.
И тази жена... Елза, тя сама ли е?
Не, но сме в подобно положение.
Какво става, Естела?
Ариел, не го виждам никога.
Сигурно е много зает.
Да работи много...
...и не работи сам.
Рамон! Пусни "Караоке"-то. Симон иска да танцува.
Сантамария, не мога да те пусна, аз сам самотна и недоверчива жена.
И въпреки, че е далеч и затворен, аз имам съпруг.
Който... го обичам и ми липсва.
Ще ме оставиш да спя навън на улицата?
Остави всичко подредено, след това.
И не ми докарвай някоя жена, моля те.
Единствената жена, която искам да дойде при мен, не желае.
Ще ви се обадя след малко.
Не се безпокойте, ще ви се обадя. До скоро.
Елза!
Забравих как се прави.
Нека да си припомним.
4, 8, 1, 2, 0... - 8, 5, 7, 1...
не съм си вкъщи. - Да, вкъщи сме.
може да оставите съобщението си. - Ще ви отговорим по-късно.
развали ми записа. - Защото сега играем.
Не ми казвай, че човек като теб, млад, с работа, е сам.
Да работиш в телевизията, това привлича жените.
Това е проблемът с младите.
Имате всичко, но ви липсва техниката, разбираш ли ме?
Да ти обясня ли? - Да.
Двадесет пет минути?
25 минути, но без да бързаш. Иначе ще се напрегнеш.
Това не е състезание.
Това, Голдстейн, иска време, както доброто вино.
Да... и след това какво?
И какво? И след това летиш. Летиш до небето.
25 минути, и нито минута повече.
Чувстваш ли се удобно? - Да, добре съм.
Искаш ли да останеш да спиш?
Тук в леглото ти?
Страхуваш ли се?
Да, малко.
Освен това, не си взех четка за зъби.
Важно е.
Не се безпокой.
Имам две.
Поезия: Лаура замина... в света на мечтите...
при спящите жени, жените, които сънуват...
с други спящи жени.
Ариел... искам да се запозная със Сантамария.
Будката за охраната.
Тук беше горкият Валерга, умря в една престрелка.
Това бяха касите...
и аз бях тук.
Тук беше Ечебарне, счетоводителят.
Той имаше проблеми с всичко...
Документите, неговата жена, шефът...
Това е кухнята, събирахме се да пием чай "мате",
и петъците като излизахме заедно.
Не беше много голямо... От понеделник до петък...
От 9 до 17:00h, половин час обедна почивка...
Обикновено имам маса ето там.
Но днес сме тук.
Когато жените танцуват е много хубаво. Много красиво.
Не разбирам когато мъжете започват да танцуват,
разсъбличат се, потят се, един мъж те хваща за кръста,
вдига те, върти те, не ми харесва...
Искаш ли да говориш?
Тръгваш ли? - Да, закъснявам.
Не, Сарита, добре съм. Естела ми помага в ресторанта.
Ариел получи работа и срещна нови хора.
Разбира се, че му липсваш.
Да, любов моя, Рамон също е близо до нас.
Всички сме добре, Сарита.
Не се безпокой за нищо... Симон не е сам.
Любов моя, ще ни освободят за Коледа.
Тук нямат пари нито за ябълковото вино нито за козунака.
Така че, приготви коледна елхичка, чая "мате" и леглото.
Изпрати ми малко пари за билета и някакви чисти дрехи.
Връщам се любов моя, за да остана.
Липсваш ми! Твоята любов затворен в клетка!
Какво става? - Нищо.
Сигурна ли си? - Да, какво може да става?
Освобождават го. - Кой?
Твоят съпруг, твоята любов затворен в клетка.
Откъде знаеш?
Винаги освобождават крадците за Коледа.
И къде са? - В Сиера Чика.
Това е надалече. - Не чак толкова.
50 песос за билета за влака и нещо за чисти дрехи.
Но сега, нямам пари.
И като говорим за пари... колко ще са? - Триста.
Да ги направим 350.
Ханука: Това е празник, като Коледа...
...но без елхичка или Исус.
Възпоменава се борбата на Макабейците...
Група еврейски воини, който превземат наново храмът в Йерусалим, разрушен от гърците.
Историята казва, че тези воини, Макабейците,
при влизането в храма в тъмнината от разрушенията,
намират малка делва с мазнина за да запалят свещника.
Пламъкът от тази мазнина чудодейно светил в продължение на осем нощи.
Храмът бил отворен отново и освещен.
Затова днес, в продължение на осем нощи палим свещника.
Ханука е празник на светлината, на победата на духа...
...на самосъзнанието пред силата.
Сантамария.
За билета, нова риза, козунак и ябълково вино.
Защо правиш това?
Има нощи, когато сънувам че спя опрян плътно до теб отзад. Чудесно е.
След това се събуждам и задника ти вече не е там.
Разбира се, нали си е при мен в леглото ми.
Наистина ли ме сънуваш?
Всяка нощ, Елза, заклевам се.
Някой да ме разпознае.
Някой да си спомни предишния живот.
Моят друг живот в банката. Клубът, кредитните карти...
Някой приятел, партньор. Някой да ме попита:
Санта, как си?
Някой да ме върне към света.
Липсва една любовна история.
Без любовна история не става.
Работи в тоалетната на една гара.
Казва се Елза.
Можем да говорим с нея.
От това се нуждаем за програмата.
Лаура, искам да се кача у вас.
За какво? - За какво?
Да ти галя гърба, да те гледам гола, да ти изпера дрехите.
Искаш ли да ти изпера дрехите? Каквото искаш.
Не, не съм сама.
Разбира се, че не си сама. Ти си с мен.
Вратата!
Здрасти. - Обади се баща ти.
Ако искаш да го чуеш, там е. - Не.
Няма да дойде... - Не.
Знаех си.
Малко се срамувам. - Не се безпокой.
Представи си когато ще се видиш по телевизията.
Моят телевизор е много малък. Няма да мога да влезна в него.
Аз не съм сама. - Женена си.
Онази кутия е моят съпруг.
Рафаел, как си? Колко често ми пишеш?
Чай "мате", захар и радио да слуша мачове.
Мисля, че не искаш да излезеш.
Тук е твоята възлюбена, която те чака.
Кажи ми за Сантамария.
Една вечер, се появява гол мъж в моята тоалетна,
и започва да идва всеки ден...
и иска да ме убеди, че ме обича.
Това е, какво да ви кажа...
Това е всичко.
Добър човек и приятна компания.
Ти гаджето на Ариел ли си?
Кой ти каза?
Кой ти каза, че съм гаджето на Ариел?
Сантамария.
Версията на мъж, разказана на друг мъж, за една жена.
Доста си сложна. Така ще изплашиш мъжете.
Имаш ли си гадже?
Да нещо такова.
Грижи се за него, човек не си дава сметка, какво може да се случи.
Всички тези мъже, които те наобикалят...
и умират да те целуват и да имате деца, изчезват.
И трябва да се уредиш, за които можеш да се закачиш.
По-добре не си играй с това.
Когато си стар, е приятно да имаш някой да те слуша.
Сантамария...
Вече се чудиш как да ме убедиш!
Казвам ти истината, някой трябва да го е забравил.
Слушай, никой не си забравя бебето в кофа за боклук, това го знам.
Можем да го заведем в полицията.
Какво? Да заведем едно бебе в полицията часове преди Бъдни вечер.
Какво да го правят, да го хапнат като пуйка ли.
Отиди да купиш пелени за детето.
И не се заплесвай сега с документите.
Какво става?
Отивам в Уругвай.
Искам да прекарам Коледа с майка ми.
От една седмица исках да ти го кажа.
Но беше твърде заета, с баща ти, с твоята програма...
Ела тук.
Аз не съм куче. Нямам нужда да ме почешеш по гърба.
Имам нужда да бъда с майка ми...
Да ходя боса по плажа и да ми готви...
И да се грижи, и да ми казва колко е хубава дъщеря й.
Това е всичко.
Затворено е.
Господин Симон? - Да?
Аз съм Лаура, приятелка на вашият син.
Да, моят син винаги говори за вас.
Така ли? - Какво търсите?
Ариел, няма ли го?
Не, той работи, на една сватба.
Аз отивам натам, мога да те закарам.
Да, моля. Благодаря.
Да живеят младоженците!
Не, не ми липсва.
Все още съм като обсебен от някои спомени.
Винаги са същите.
Краката й върху възглавницата...
Моите ръце, държащи й главата, когато й помагах да си боядисва косата.
Една бръчка зад ухото й,
която си драскаше, когато беше нервна.
Когато говорите така, приличате на вашият син.
А на теб кои ти липсва? - Баща ми.
Като не можем да се обичаме... си липсваме.
Затова сме далеч един от друг.
Шалом!
Отиди с мъжете.
Да? Пази я.
Къде отиваш?
Да търся друг мъж.
Кой?
Моят баща.
Няма ли да идва... - Не, няма.
"Ме-Меценданох" Довиждане.
Не. "Мет цейн данох". Ще се видим по-късно.
Как си? - Добре.
И "Караоке"-то?
Работи.
Твоят живот?
Също работи.
Защо избяга?
Защото... ти беше част на плана.
Какъв план?
Знаеш много добре, Естела
Моят единствен план е да те обичам. Това е всичко.
Днес е последната вечер на Ханука,
ще отворим отново ресторанта и Естела ще пее.
Ние се наричаме самотни хора и се запознахме чрез Интернет.
Понеже не харесваме празниците, Коледа и така нататък...
се събираме за да го дискутираме.
Днес ще се срещнем за първи път.
Момичетата ще вземат напитките, а ние мезето.
Ако желаеш... вече знаеш.
WWW. WE'RE-NOT-ALONE-IN-THE-WORLD. COM
Трябва да носиш някакво мезе. Горе главата.
Ела Елза, тази е последната. Страхотна е.
Едно желание, Сантамария...
Пожелай си нещо.
Аз вече направих моето.
ЕДНА ГОДИНА ПО-КЪСНО
Изглежда все едно вчера...
Да живееш сам е странно, губиш много време.
Да плащаш данъци, да си размразяваш хладилника,
да закусваш, да сменяш тоалетната хартия...
...да я сложиш на...
Да си гладя ризите...
Днес си я изгладих заради теб, но напоследък...
Отидох на фонетик,
но той ми каза, че е психологическо.
Слушай: Не е ли моята реч по гладка сега?
Получих нов договор, за още шест месеца,
с изпитателен срок,
винаги е с изпитателен срок, завинаги.
Отначало имах проблеми с организма защото...
Да работиш през нощта и да спиш през деня...
Сега свиквам по малко...
човек не се приспособява...
Вече не чакам никой...
Спасителят, Месията
Не е човек с брада, който се спуска от небето
с някаква туника и без грехове.
Вече не чакам никой...
Защо ми се обади?
Не знам. За да разбера за твоя живот.
Работи.
Симон работи, "Караоке"-то... - Работи нали?
Богатите братовчеди, мехура работи.
Днес е Ханука. Тази работа със свещите...
Като миналата година.
Като миналата година и всички останали.
Днес палим последната свещ. Симон готви и Естела пее.
Какво готви Симон? - Обичайното.
И Естела какво пее?
Нови неща. Искаш ли да чуеш?
Translation ZALMEN BEHAR